Er folk gale?
Er det ingen som vil være fri?
Å gå hvor man behager.
Hvordan man behager.
Vi har alle en skjebne.
Jeg er født til tyv.
Jeg tror ikke på ditt og mitt.
Jeg hadde gode forbilder.
Foreldrene mine var gode.
Mamma kunne ikke få barn, men så sa en lege: "Be Gud om hjelp".
"Han gir til verden det den trenger."
Så her står jeg.
En utsendt fra himmelen.
En av Guds spioner.
Hei, mamma.
Hei.
- Hva er det for motorsykkel? - Jeg fikk låne den. Hva er middagen?
- Panert kjøtt med mos. - Så godt!
Får du alltid låne ting?
- Ja, mamma. De stoler på meg. - Motorsykler er farlige, Carlitos.
Det er ingen fare. Jeg kjører forsiktig.
Tenk om den går i stykker.
Og du må betale. Vi har ikke råd til det.
Vi har ikke mer majones.
Jeg elsker deg, mamma.
- Hva er det, pappa? - Du kan fremdeles spille.
Det er lenge siden jeg øvde. Fingrene blir stive.
Jeg vil prate med deg om noe, Carlos. Du har akkurat begynt på denne skolen...
Det er en ny sjanse for deg.
- Ikke kast den bort. - Det går bra for meg.
Moren din sa at du dukket opp med en motorsykkel i dag.
Jo, jeg fikk låne den. Men han har fått den tilbake.
Det var det jeg ville prate med deg om. Jeg vil ikke at du låner hjem flere ting.
Du skal ikke ha ting som ikke er dine.
- Og om jeg får en gave? - Ikke engang da. Du takker nei.
Du har dine ting og det du mangler... Vær rolig, vær tålmodig.
Du vil få det gjennom å arbeide.
Carlitos!
- Er du kjæresten min? - Nei, jeg roper på henne.
Marisol, Carlitos er her.
Hei.
- Hva er det med henne? - Du er så egoistisk.
- Jeg så deg ikke på skolen. - Jeg har begynt på et yrkesprogram.
Det er bra, for det er mindre lekser der. Jeg har konsentrasjonsvansker.
Ryktet i kvartalet var at du har vært på en ungdomsanstalt.
- Sier hvem? - Folk.
Folk? Man må være forsiktig med folk.
- Var du det eller ikke? - Jo, men bare en kort tid.
Men det var en feil. Nå er jeg en fri mann.
Det er sant. Se hva jeg tok med meg.
Til meg?
- Takk, den er kjempefin. - Mamma hadde den som barn.
Hun sa: "Gi den til Marisol for all tiden du har vært borte".
Vil du ta en blås?
Hva gjør du, din idiot?
Vent her på rektoren.
Skitner du til buksene mine får du gjøre dem rene med tunga.
Fin nese du ga meg.
Jeg får sette en kjøttbit der nå.
Man må være dum for å forsøke å brenne meg.
Liker du å få bank?
Du slår som en liten jente.
Du skulle ha sett ansiktsuttrykket ditt.
- Takk. - Vær så god.
Hvor fikk du den?
Slapp av. Du kan bruke den uten problemer.
Du er vakker, blondie.
- Du minner meg om en jente jeg hadde. - Du kan beholde platen også.
- Har du stjålet noe stort noen gang? - En Mississippi.
- Hold opp. - Jo.
Biler også, men bare for å ta en tur. Det er bedre enn å eie dem.
Jeg kjører en runde og siden forlater jeg den med nøklene i.
Noen andre får ta den. Jeg vil ikke ha problemer.
Du er eiendommelig, blondie. Du må treffe faren min.
Kan jeg be deg om noe?
Ikke kall meg "blondie" igjen.
- Hva skal jeg kalle deg? Du er blond. - Carlitos.
- Hei. - Hei, mamma.
- Han heter Carlitos, fra klassen min. - Hei, Carlitos. Velkommen.
- Ikke kall ham blondie. - Hva vil du drikke?
- Appelsinsaft blir bra. - Ok.
Liker du ikke å bli kalt blondie?
Si til pappa at du tok med deg en venn. Kom, vi går på kjøkkenet.
For en god potet.
- Glemte du vennen din? - Kom, Carlitos. Dette er faren min.
- Hei. - Hvordan står det til, Carlos?
Bra.
Sett deg.
Vil du ha potet?
- Nei takk. - Hvilket sirkus har du flyktet fra?
- Har du skutt noen gang? - Nei.
Vil du prøve?
- Vær forsiktig. - Her inne?
Det er ingen fare. Det er et familiehus.
- Er du venstrehendt? - Høyrehendt.
Høyresiden. Slik. Fingeren over hanen.
Lukk munnen.
Pust gjennom nesen.
Slapp av anusen.
- For en herlig følelse. - Sånne bruker purken.
- Hva vet du om det? - Det er sant.
En gang skjøt en militær etter meg med en pistol akkurat som den.
Jeg ble virkelig redd.
- Er du eiendomsutjevner? - Hva er det?
En som gjør innbrudd i tomme hus, ubevæpnet.
- Er du oversetter nå? - Han forstår jo ikke.
Det føles naturlig å stjele. Jeg har alltid gjort det.
Om noen er hjemme så hilser jeg som om jeg hadde vært hjemme. Men...
Iblant må man flykte.
- Hvor selger du det du tar? - Jeg gir det bort.
Jeg ligger bra an hos folk.
Ikke skyt her inne. Gå ut på gården og skyt.
Du skal få klær som er for store for meg.
Jeg ga dem til pappa, men han takket nei. Han er hederlig.
Det er jeg også.
Hva ler du av?
- Sånn ja. - Slår du faren din?-Han er en tølper.
Slutt! Slutt, slutt.
Kan jeg skyte noen skudd til?
Nei, gutten. Kulene er dyre.
Hvorfor raner vi ikke en våpenbutikk?
Jeg kjenner en som er enkel.
Jeg også.
Men jeg vet hvordan man tar seg inn.
Vent på meg, Carlos.
Denne støvsugeren, Patricia, er nydelig.
Den er behagelig og veier ingenting. Prøv.
Den kommer til i alle hjørner. Alle steder der det er vanskelig å feie.
- Og den lager knapt lyd. - Kan jeg prøve?
Er den ikke lett?
- Vent, vi skal ha kuler også. - Nei, Carlos. Vi drar.
Det tar ett minutt. Kjør en runde med bilen om du vil.
For et varp!
Se...
Hvordan fikk du med dere alt dette?
Carlitos, hør på meg. Det du gjorde i dag var kjempebra...
...men gjør det aldri igjen. Det var ikke det vi var enige om.
- Vi hadde ikke bestemt noe. Jeg skulle... - Du skulle gå inn, se deg rundt...
Så skulle du informere Ramón som ventet utenfor.
Du skulle ikke komme ut med 500 pistoler i lommene, uten forvarsel.
- Vi setter livet vårt på spill, Carlitos. - Nettopp derfor. Vi må satse alt.
Skulle vi stjele ti pistoler?
Jeg tror at de prøver å si at du skal gjøre akkurat som du gjorde...
- ...men mer forsiktig, hjertet. - "Hjertet"?
Carlos, hvis vi skal jobbe sammen må vi respektere visse regler.
Ok.
- Hva skal vi spise? - Hva ler du av?
Ingenting.
Vil dere ha pizza, gutter?
Kom, Carlitos. Bli med, så lager vi en pizza.
Hør på meg. Jeg kan ikke åke inn igjen.
Og skulle du åke inn så skjærer moren din ballene av meg.
Denne gutten er et geni. Trener vi ham opp, kan vi bli rike.
Men da må alt gjøres rett. Ikke som dagens røre.
Slapp av. Han hører på meg.
Vi har visst dannet den perfekte ligaen.
Hør, fra og med nå skal du gå med denne legitimasjonen.
Carlos Brown.
Charlie Brown! Få se din.
Roberto Sánchez.
Din andel, Charlie Brown.
Sier du ingenting?
Takk.
Vet du hvor mye man må jobbe for å tjene de pengene?
Verden tilhører tyvene og kunstnerne, Carlitos. Resten får slite, forstår du?
Nei. Hvem kjøpte alle våpnene?
Ikke politiet.
Ikke vær så nysgjerrig.
Det er samme typer som tipset oss om denne gubben.
Han bor alene i et hus i San Isidro. Han er trolig hjemme når vi går inn.
- Har han hund? - Hvem bryr seg? Jeg sparker den i filler.
Det er ikke så lett. En hund kan gjøre livet surt for deg.
Sånn er det, geniet...
Den som ga oss tipset kjenner til huset og han nevnte ikke noen hund.
Hei?
Hvor har du pengene?
Hei!
Gamling!
Er alt i orden?
Carlos?
Våkn opp, Carlos. Jeg forsov meg og det er sent.
Carlos?
Kom an.
Det er en leke.
Den er ikke ekte.
Den ser ekte ut.
Tror du at jeg ville siktet på deg med et ekte våpen?
Klem!
Klem hardt!
- Hvem bor her? - Jeg vet ikke. Vi får se.
- Tenk om eierne dukker opp. - Da sier vi at vi leter etter katten vår.
Du er veldig godtroende.
Det er de som er det! De har forlatt alt åpent.
Hvorfor er du bevæpnet?
Det er utrygt på gaten. Man kan ikke sjanse.
Det er for din sikkerhet også.
Hva skal jeg si til foreldrene dine om du kommer ut for noe?
En til deg og en til søsteren din.
- Er det sant det man sier om tvillinger? - Hva?
At dere føler samme ting.
Det kommer an på. Det må være veldig intenst.
Lukk munnen.
Pust gjennom nesen.
Slapp av anusen.
Alt bra med dere?
- Ja. - Trenger dere noe?
- Noe å spise? - Skal dere drikke noe til?
- Øl.-Du? - Ja, øl.
Jeg setter det fram i salongen.
Ramón. Er du våken?
La meg sove, for helvete.
- Går du inn uten å banke? - Unnskyld. Jeg skulle pisse.
Kom inn.
- Kan du ikke? - Nei.
Prøv å sitte.
Ramón fortalte at du drepte en fyr.
Han døde selv.
Men først hjalp du til ved å skyte ham?
Ja.
Da forsto jeg rett. Du drepte ham.
Vi drepte ham.
Hvordan da?
Jeg, Ramón...
Du.
Vi er vel et lag, eller?
Jo...
Vi åker inn om de finner alt dette.
- Hei. - Hei. Kan jeg ta noe å drikke?
Det er klart, hjertet, ta hva du vil.
- Unnskyld. - Skal jeg lage en skive til deg?
Nei takk.
- Du var virkelig tørst. - Ja. Jeg fikk ikke sove.
Kom. Hvorfor ikke?
Jeg lå og tenkte.
Man skal ikke tenke.
Ramón fortalte at dere går ut med noen jenter.
Ja, de er tvillinger.
Hvordan er jentene i den alderen? De er vel ganske uerfarne?
Hvordan man kysser og sånt...
- Hvorfor det? - Jeg vet ikke... Jeg tenker.
I det minste ikke overalt. I den alderen gjorde jeg ikke det jeg gjør nå.
Det er mulig.
Vil du prøve med meg?
Jeg liker mannen din.
Fortell det.
Hva gjør du? Skal jeg stå der ute som en idiot?
Du ser ut som Marilyn Monroe.
Jeg ser ut som mamma da hun var ung.
De kler deg.
Takk.
Che og Fidel.
Evita og Perón.
Hei!
- Hva? - Ikke stress.
- Ja, vi raner en juvelér. - Nei. Vi lever.
Hvorfor nyter du det ikke?
Jeg nyter det. Jeg gjør det.
Ramón! Kom!
Se.
Den får vi aldri opp.
Vi må inn bak. Det er tynnere der. Vi henter skjærebrenneren.
- Spøker du? - Det går raskt. Jeg kan dra om du vil.
- Ja da. Skal jeg vokte? - Dra du. Vi har noen timer på oss.
Nei, vi skal dra. Kom an!
- Skal nøkkelen leveres inn? - Nei, du beholder den.
Vi tar ikke ansvar om noe forsvinner.
Du åpner og stenger. Hvor lenge blir du her?
Hvor lenge blir vi?
100 dager.
Jeg deponerer for 100 dager.
Takk.
Ikke ta fram sakene foran alle, for helvete.
- Det er ingen fare. - Det sier du alltid.
- Vi har alt på oss. Hvorfor viser du det? - Hvorfor er du så urolig?
- Hvordan går det, gutter? Alt bra? - Strålende, boss.
Ser du snobben der borte?
Han kalles Federica. Han er kunstsamler og er veldig rik.
Det sies at han betaler for å suge folk.
- Har du latt ham gjøre det? - Er du gal?
Han vil kanskje ha bildene. Pappa vil bli kvitt dem.
Hver gang han bruker stoff, tror han at purken skal komme.
- Hvorfor gjør han det? - Hva vet jeg?
Unnskyld, har du fyr?
Hvordan har du det, Ramón?
Hvordan vet du hva jeg heter?
Noen fortalte det.
- Din gærning. - Hva?
Hvorfor sa du ikke at han spurte om navnet mitt?
- Hvem? - Den fyren.
Du rakk å gå først.
- Du er... - Hva?
Verdens verste kompanjong.
- Jeg har noe som kan interessere deg. - Det tviler jeg ikke på.
Jeg kan vise deg.
Får jeg kjenne på den?
Ikke ennå.
Hvordan gjør vi?
Jeg venter utenfor. Vi drar hjem med noen venner.
Vi drar.
Det er helt ok om dere er homser, men dere må være mer diskré.
- Hva faen sa du? - Hvis dere er homser...
Flaks at du var der. Jeg vet ikke hva som hadde hendt ellers.
Hva venter du deg? Du hoppet på ham uten forvarsel.
Forvarsel? Han kalte oss homser. Kom an, kukksugere.
Vi drar tilbake siden og banker dem.
Ok.
Hei...
Dere kom.
Kom inn.
- Unnskyld. - Forsiktig.
- Hva døpte moren din deg til? - Carlos.
- Det kommer fra tysk. - Ja, mamma er tysk.
Et fælt navn, men det betyr "fri mann". Det er fint.
Jeg liker navnet mitt. Jeg er døpt etter Gardel.
- Vent. Er alt tjuvegods? - Nei.
Ikke vis meg noe. Jeg vil ikke vite av noe tjuvegods.
- Du vet kanskje noen som er interessert. - Ja. Deres eiere.
Jeg liker tjuver, deres gale historier, men vil ikke bli delaktig i forbrytelser.
For sent, nå har du sakene her.
Hedre navnet ditt, Carlos, og føl deg fri.
Men ikke stjel. Klarer du det her?
Ja.
Du snakker alltid dritt om folk...
Nei, de snakker dritt om seg selv, gjennom meg.
- Alt som blir til overs er mitt. - Kroppen din, for eksempel.
Fortvilt vil sommerfuglen intet gjøre Ikke engang lande på rosene
Federica sier jeg kan bli skuespiller.
Jeg skal på teaterskole.
Han kjenner en tv-produsent så han skal få inn meg på tv.
Det er ikke bra at du er med på tv.
Blir jeg svært kjent, så slutter jeg med forbrytelser.
Hva skal de si? "Det var han på tv som ranet meg."
Så du har tenkt å la meg i stikken?
Ikke bli trist. Du kan bli agenten min.
Og bildene?
Jeg prakket dem på ham. De er hans bekymring nå. Noe får vi vel.
Jeg tok et par filleting. Fikk du med deg noe?
Nei. Han ba meg ikke ta noe.
Er det disse som slo deg?
Jeg vet ikke. Jeg tror det.
Kunne du ikke vente på meg? Vi kunne ha pratet om det.
- Jeg tror at det var dem. - Vi drar herfra.
Vent. La oss prate.
Jeg tror ikke at de er døde.
Alt er bare en spøk. Er det ikke det?
- Hvem er det? - Resepsjonisten.
Det er telefon til herr Carlitos.
- Hvem prater jeg med? - Ramón. Hvem er du?
- Carlitos. - Oi da! For en stemme...
Jeg våknet nettopp. Hva skjedde? Sover du ikke her lenger?
Nei, jeg er hos Federica. Han hjalp meg å øve noen ting.
Vi er på vei til Canal 9. Så sett på fjernsynet.
Si navnet ditt og hva du liker å gjøre.
Jeg heter Ramón Peralta og jeg liker alt ved underholdningsbransjen.
Sangen, skuespillet, berømmelsen.
Herregud, for et oppstyr.
Ramón Peralta vil bli kjendis. Er det drømmen din?
Ja. Eller gjøre reklame for sigaretter eller noe lignende, begynne med det.
Jeg røyker, så det ville vært naturlig.
Du har utseendet, så jeg antar at du ikke mangler jenter.
Men...
Ramón... Er du forelsket?
Har du en kjæreste?
Nei, men jeg er åpen for forslag.
Dere hører, jenter! Ramón Peralta, 20 år og singel.
Han skal synge for oss. Vær så god.
Er du perfekt, eller?
- Nei. - Vil du stjele tankene mine?
Like godt det, for fienden fins. Det er ikke noe påfunn.
- Hallo? - Hei, mamma.
- Hei, hvordan går det? - Kjempebra.
Det var utrolig. Jeg ble akkurat klar.
Jo, det er noe jeg må si. Carlitos' mamma ringte igjen.
Hun vil høre fra ham.
Be ham ringe, ellers lager hun problemer.
- Drit i den kjerringa! Så du meg? - Hvor?
Hvor? På tv, mamma. Jeg sa at det var i dag.
- Jo, det er klart at vi så deg. - Hva syns dere?
Det var fint.
- Så du likte det ikke? - Det er ikke det.
Pappa ble overrasket. Jeg likte det. Vi har noen synspunkter. Vi tar dem siden.
Det trengs ikke. Alle likte det.
Var du litt nervøs? Eller er det bare fordi vi vet hvordan du er?
Det er ikke lett å synge i direktesending.
Akkurat derfor. Tenk på hva du vil gjøre.
- Pappaen din skammet seg litt. - Hva faen vet han om det?
Likte de det ikke?
Hva vet jeg?
De forstår seg ikke på kunst. De er kriminelle.
- Jeg likte det. - Er det sant?
Ja, du så ut som Frank Sinatra.
Carlos sa at han jobbet med dere. Er det sant?
Ja, han er til stor hjelp. Det er ingen offisiell forretningsvirksomhet.
- Men han tjener penger... - Ja, han tjener veldig godt.
Mannen min og jeg så Ramón på tv.
Vi trodde at Carlitos skulle være der også.
Nei, nei. Det bekymrer oss begge. Fordi...
Denne galskapen som Ramón har fått for seg, at han bli artist.
Han er en idiot.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal få Carlitos bort fra gaten.
Jeg er redd at en forbryter dreper ham.
Jeg tror at jeg skal melde ham savnet.
Nei, ikke gjør det.
Politiet duger ikke til noe. Det blir bare verre.
Tror de at guttene har noe skummelt fore, så er det kjørt.
Jeg vet ikke hva jeg er i stand til om sønnen min kommer ut for noe.
Ramón er voksen, men Carlitos ser ut som et barn.
- Han kan ikke forsvare seg. - Vær rolig. De dukker opp.
Jeg lover at de ikke kommer unna. Jeg skal skjelle dem ut etter noter.
Jeg vet ikke om barna våre skal omgås.
- Ha det. - Jeg følger deg ut.
Slenger du ut noe mer, får du bank.
Kjør via General Paz for her er det alltid kontroller.
Jeg kjører denne veien.
Som du vil.
Hva faen er det med den idioten?
- For helvete... - Jeg sa jo det.
Vernepliktspapirer og vognkort.
Helvete, jeg har ikke papirene med meg.
- Carlos Brown. - Ja, eller Charlie Brun.
Papirene dine og vognkort.
Jeg glemte dem, men alt er i orden.
- Han er skuespiller. - Gå ut av bilen.
- De er hjemme. Jeg kan hente... - Gå ut begge to!
Det fins tre grunner til at du ikke har papirer.
Du er milits, du stjal bilen...
- ...eller så er du dum. - Han er dum.
Jeg glemte papirene hjemme.
Hvilken gruppe tilhører du?
Ingen.
Ser vi ut som terrorister? Vi er ikke interessert i politikk.
Jeg vil utdanne meg til politi.
Hvem faen har spurt deg?
Hør her... Hvorfor lar du ikke oss dra hjem og komme tilbake med papirene?
Er du korka eller later du som?
Fullt navn og personnummer.
Ramón Peralta.
10-2-6-0-0-5-6
Offiser...
Kan vi prate privat et øyeblikk?
Han ba deg holde kjeft.
Det kan være av interesse for din overordnede.
Ta med deg Peralta.
Hva gjør du? Legg vekk det der, gutt.
- Kan jeg sette meg? - Nei.
Jeg kjenner ham ikke så godt at jeg kan gå god for ham.
Men han virker som en bra kar. Jeg kan hente dokumentene hans.
Vi gjør det slik. Jeg beholder dine papirer så du ikke får noen ideer.
Mens jeg avhører vennen din-
- henter papirene hans og kommer tilbake.
- Ok. - Du har én time på deg...
...er du ikke her finner vi deg, Brown. Og vennen din får et elektrosjokk.
Og en ting til. Du trenger mye mer enn det der.
Jeg tar med meg alt jeg har.
Stikk.
Carlitos er hjemme.
- Lat som om som om ikke noe har hendt. - Ikke noe har hendt.
- Du var sulten. - Det er livretten min.
- Unnskyld at jeg forsvant. - Jeg har mistet håpet om deg.
Be moren din om unnskyldning. Det er hun som lider.
Unnskyld, mamma.
Det er i orden. Ingen har dødd.
Det viktige er at du er tilbake.
- Det hadde vært hyggelig å dra på ferie. - Vi går ikke gjennom vår beste periode.
Vi har en flott periode.
- Hva er det? - Det er ditt.
Åpne.
Hva er det, Héctor?
Hvor fikk du pengene fra?
Fra samme sted som alle andre.
De skal tilbake dit de kommer fra.
Det går ikke. Man kan bare gå framover.
- Hvorfor leverer du ikke tilbake lønna? - Jeg jobber for pengene mine.
Min er også en jobb og ganske risikabel.
- Hva snakker dere om? - Jeg vet ikke. Hva prater vi om?
Carlos, jeg er faren din og jeg stilte et spørsmål.
Du er faren min, men jeg tjener mer.
Vet du hva han jobber med, Héctor?
Leverer du dem ikke tilbake, så tar jeg dem til politistasjonen.
Er du gal? Da havner vi i fengsel.
Unnskyld.
- Hva skal du gjøre med den? - Jeg vet ikke. Jeg fant den.
Hei.
- Gi meg til et glass vin. - Kjenner noen deg?
Hva? Skal du ikke by på et glass vin?
Hva er det? Vil du prate om kjærlighet?
Jeg hater de fattige.
Og visst er jeg fattig, men jeg nekter for det.
Den var god. Den skal jeg kjøre med.
Neimen, se hvem som dukket opp.
- Miguel, dette er kjæresten min. Eksen. - Hun som sviktet deg?
Gi meg gryn, så kjøper jeg et glass til.
- Jeg kom tilbake til politistasjonen. - Jaså? Jeg så deg ikke.
Jeg var der en god stund.
Jeg så at det var en felle.
Kom an, skynd deg. Han er virkelig treg.
Og den fyren?
En venn jeg fikk der.
Fantes det ingen mer nedkjørt?
Jeg reiser hele tida. Det er bedre. De tar deg til slutt, men du får se steder.
- Er du også innbruddstyv? - Den beste i Buenos Aires.
- Jaså? Vant du en konkurranse? - Det har gått i arv, som for ham.
Purken drepte faren min. Han var en legende.
- Ser man det. - De var ute etter ham.
En tjuv må dø skutt i hjel. Det er skjebnen hans.
Han ble kalt Gale Prieto. Faren din kjenner ham sikkert.
- Jo. - Har du møtt José?
Miguel jobber med oss.
Hva jobber faren din med, prinsen?
- Eventfotograf og gateselger. - En eventyrer.
- Skal vi til pensjonatet? - Ja.
- Leier du der fremdeles? - Ja, vi byttet til og med ut fjernsynet.
Kom her, lille prinsen.
Jeg jobbet på et sirkus i Chile og en gruppe hermet "The Three Stooges".
De var tusen ganger bedre enn disse.
- De er her. - Kom.
Nei, la meg. Så får du din andel.
- Hvor skal du? - Jeg må ut.
Vi ses klokken elleve på La Biela. Vi har fått en jobb.
Jeg er opptatt da.
Han er utrolig. Jeg ordner hele forretningen og han holder meg utenfor.
Ja, han tror han er bedre.
La Biela drives av homsen som fikk ham ut. Gabriela, Graciela...
Vi satt på politistasjonen og han sa: "En venn sørger for at vi blir fri."
Det var litt flaut å forlate stasjonen med en sånn type.
Som om vi var to rompiser, to sjokoladerørleggere.
I bilen måtte han love å slutte å stjele. Jeg trodde ikke at det var sant.
Det så ut som en kjærlighetsscene. Snobben skal ta ham til Paris.
Det er helt utrolig at gutten sover.
Kom an, Carlitos!
Der kommer den!
Opp med hendene! Opp med hendene, din dritt!
Hold deg rolig, så klarer du deg.
Hvor er våpenet? Hvor har du våpenet, for helvete?
Ikke se på meg, din dritt! Se ned!
Det fornærmer for oss som risikerer livet å se noen jobbe for andre...
Har du aldri tenkt på det? Du må leve livet ditt.
- Vi drar. - Gi meg en knert.
- Hvordan gikk det? - Det gikk ikke så smidig.
- Hva skjedde? - Spør den skyteglade.
Hei, José.
- Hei, Migue... Er alt i orden? - Ja.
Vent der ute. Jeg kommer ut med drikke.
- Vil du ha hjelp, Ana? - Nei, det går bra.
Den ræva er ikke av denne verden. Jeg ville ikke nølt.
- Vi talte aldri pengene. - Hva så?
De to gikk av sted.
Vi gjorde alt kroppsarbeidet. Hvordan blir oppdelingen?
Takk, Ana. Jeg ønsker jeg hadde en mor som du.
Du skal dra og brenne bilen, Carlitos.
- Alene? - Ja, alene.
- Hva gjør du, Carlitos? - Jeg hadde tenkt å gå.
Gjør meg selskap.
- Jeg har vært her lenge. - Hva med å gjøre et kupp?
Nå er det oss.
Ramón og hans kjære familie dreit helt i oss.
Jeg beklager.
Adopsjonsliga barberer aper og selger dem som babyer
- Se hva du gjorde. - Du åpnet aldri.
Trenger du hjelp?
Miguel.
- Fikk du det opp? - Ja, det var tomt.
- Hva mener du? - Det var tomt.
"Du ser ut som Marilyn Monroe."
Du...
Jeg tror ikke at det var tomt.
Jeg går i butikken. Skal dere ha noe?
- Kjøp en pakke sigaretter. - Vask ansiktet før du går ut.
Jeg er straks tilbake.
- Gi meg to pakker sigaretter. - Ok.
Og et godteri.
Motorsykkelmannen er her.
Er du Carlos Robledo Puch?
Ja, det er meg.
Kjenner du en Miguel Prieto?
Miguel Prieto? Nei, hvem er det?
Mordbrann, innbrudd, to døde.
Du brente din kumpans ansikt med en skjærebrenner.
Hvis du ikke skjerper deg, må vi gi deg elektrosjokk i ballene.
Vil du det eller skal du prate?
Greit. Men be ham gå. Jeg vil holde det mellom oss to.
Går det?
Byr du på en sigarett?
- Hvem faen tror du at du er, idiot? - Jeg vil røyke.
De beholdt mine.
Galskap, kjærlighet og død
Den blonde engelen tilstår 11 drap og 42 innbrudd
Uklar seksuell legning hos den mørke engelen og hans kumpan
Sjakalen med kvinnelige ansiktstrekk snakker
Jeg er overbevist om at han ble født til morder.
- Kan det menneskelige beistet kureres? - Han er et underlig eksemplar...
...som bryter Lombrosos teori-
- som kobler sammen den som blir født til forbryter-
- med stygghet. Stygg, mørk, storøyd, avskyelig.
Nå gjenstår det å se om hans påståtte seksuelle legning påvirket.
Samfunnet vil legge skyld på foreldrene som lot ham holde på.
De kan dømmes til fengsel.
Faren din ble kontaktet av en advokat med et forslag.
Han vil påberope galskap, så du ikke sitter inne på livstid.
Skal jeg late som om jeg er gal?
Tror du at et vanlig menneske hadde gjort det du gjorde?
Ja.
Du kan ikke drite ut skjeen.
De må skjære deg opp som en fugl for å få ut den.
Og så seks måneder på isolat.
- Ja. - Faen... Det ble en dyrekjøpt spøk.
- Hold oppsikt. Jeg går på do. - Ja.
Stopp, for helvete!
- Hallo? - Hei, mamma. Det er meg.
- Carlos... Føler du deg bra? - Ja, jeg har det bra.
Du kan ikke fortsette på flukt.
Du må gi opp.
Kom hjem.
Hvem er der?
Faren din.
Er dere ok?
Du høres rar ut.
Vi har det bra.
Jeg vil ikke at du kommer ille ut.
Jeg vil gjerne treffe deg.
Hvor er du?
Hjemme hos Ramón.
Det er ingen her, jeg er alene.
Kan du komme hit nå?
Tekster: Per Olav Wiborg-Maurstad